Veľký Fyzikálny Guru a iné skutočné entity

Všeobecná kríza vedy a pomocná ruka patavedy

Doby nevinnosti vedy a patavedy sú už dávno preč. Vzájomným stykom sa preniesli entity z jednej do druhej, i keď puristi na oboch stranách zúrivo bojujú proti tejto realite. Skutočná pataveda podáva pomocnú ruku obyčajnej vede a poskytuje jej svoje výsledky, najmä však svoju metodiku. Patavedecký svet výdatne používa fiktívne tvory, jedine pomocou ktorých možno prístupnou formou vysvetliť základné javy a princípy (snažia sa o to aj bežní vedci, ale len v patavede sú tieto entity inherentne konzistentné). Známe sú fikcie Schrödingerova mačka a Wignerov priateľ, Feynmanove anjeliky, Maxwellov a Gamowov démon (my vieme, že sú to mystifikácie, že skutočne jestvujú iba Baltzerove démony; je ich kilomól a pôsobia vo vani s vodou; v súčasnosti sa diskutuje aj o existencii Diracových démonov). Norbert Wiener  klasifikuje chaos a zlo pomocou diabla svätého Augustína a diabla manicheistu. Veľmi úspešný je Jára da Cimrman. Ďalšou fikciou je veľmi veľký kolektív autorov rôznych skeptických až pesimistických zákonov, ktoré sú známe podľa autora prvého z nich Murphyho zákony (zákony zbiera Arthur Bloch, ktorý sa neuvádza ako autor žiadneho z nich). Skupina francúzskych matematikov mystifikuje svoje pôsobenie krycím menom Bourbaki.

K tejto plejáde fikcií pôsobí ako protiváha naša skupina vyslovene reálnych entít (Veľký Guru a ďalej podľa abecedy Aloysius Baltzer, Grate Barkersová, Arno Biters a Sauber S. Feinspinat i so svojím dogmatickým oponentom Josephom P. Sailorom). Tieto veľké osobnosti sú veľmi skromné a svoje poznatky najradšej odovzdávajú ako plameň sviečky (od hlavy k hlave), teda len v dialógoch so svojimi blízkymi priateľmi. (Pán  J. P. Sailor presne naopak. Publikuje v hocakých médiách i veľmi komerčného charakteru).

Prosím vážených patavedeckých kolegov, ktorí poznajú uvedené osobnosti, stretli sa s nimi na konferenciách, píšu (internetujú) si s nimi, aby uverejnili svoje dojmy a poznatky na tomto vysoko kvalifikovanom fóre.

Typografická poznámka Prosím ospravedlňte  môj Help Compiler Writer, ktorý nie je schopný zobraziť matematické vzorce. Preto používam na tlmočenie ideí Veľkého Guru bežný lineárny programátorský zápis (a anglický prepis písmen gréckej abecedy Mu, Kappa, Gamma…). Koniec typografickej poznámky.

Acknowledgement  Ďakujem patavedeckému pracovníkovi Daliborovi Bošňákovi z Karlovej Vsi za sprostredkovanie návštevy A. Baltzera v Slušoviciach a zvlášť za uvedenie do problematiky bludičiakov. Ďakujem patavedeckému pracovníkovi  Andrejovi Ferkovi z Karlovej Vsi za odporúčanie prerobiť únavný patavedecký referát "Baltzerove démony" do formy radostnej encyklopedickej skrumáže (help file).  End of acknowledgement

©   1999/12/05 19:38   Ján Borsuk, revised 2002/08/05


Veľký Guru modernej fyziky

Veľký Guru (nesmrteľný) bol (bohužiaľ nás už opustil) jeden z najväčších fyzikov, akí kedy obývali Zemeguľu. Nevie sa jeho meno a jeho tvár je zahalená v hmlistom opare. Mnohým však pripomína pána profesora Einsteina alebo pána profesora Feynmana (ale ani pre jednu osobnosť nesedia známe dátumy). Bohužiaľ sú už mŕtvi aj jeho súčasníci. Posledné o ňom sa traduje, že ho (už na smrteľnej posteli) navštívili členovia Komisie pre zjednotenie mier a váh a spýtali sa ho: "Majstre, koľko je základných rozmerov a ktoré to sú?". Veľký Guru odpovedal: "Sedem. Ako v Maxwellovej klasifikácii: Dĺžka (L), čas (T) a všade je plno ééé … ááá!" a to boli jeho posledné zvuky. Komisia pre zjednotenie mier a váh mu pietne zatlačila oči a ctí jeho pamiatku. Neskôr dediči odkazu tejto Komisie vytvorili sústavu SI so siedmimi základnými jednotkami, ale hovorí sa, že Veľký Guru sa nad nimi obracia v popolnici (jeho telesné ostatky boli kremované, ačkoľvek Veľký Guru si v ústnom závete vyslovene želal, aby "vrátili biogénne prvky prírode"; Veľký Guru bol známy svojou hospodárnou povahou, nebol však lakomý, len si bol vedomý hodnôt a nebol voči nim ľahkomyseľný a ľahostajný). Veľký Guru si teda váži fyzický majetok druhých, ale je dôsledne laxný k duchovnému majetku. Ak sa mu nejaký poznatok zapáči, adoptuje ho a má ho rád ako svoj vlastný. Pri dopyte na autora odpovedá: "Všeobecne známe! To je už v čítankách - folklór!". Na druhej strane autora vždy presne cituje, ak si nie je istý kvalitou poznatku. Hovorí teda napríklad "Špeciálny humbug relativity Milevy Maričovej", ale na druhej strane len "Všeobecná teória relativity".

Znalci komunikácie so záhrobím sa s Veľkým Guru pokúšajú nadväzovať spojenie. Isté úspechy dosahujú slečna Grate Barkers, psycholóžka a pán Arno Biters, fyzik, ktorý je teda vhodným médiom, pretože Veľký Guru je dosť netrpezlivý voči nám bežným nechápavcom. Komunikácia s Veľkým Guru je vcelku obťažná, pretože Veľký Guru bol za života zaprisahaným vedeckým ateistom a prvú polovicu seansy zásadne premrhá rozčúleným dokazovaním, že komunikácia so záhrobím je nemožná a že duchovia vonkoncom nejestvujú.

Pánu Bitersovi sa v priebehu niekoľkých seáns podarilo získať hodne zaujímavých informácií, medzi iným aj na tému Sedem základných rozmerov.


Grate Barkersová

Slečna Grate Barkersová je [para]psycholóžka, znalkyňa komunikácie so záhrobím. Spolupracuje s fyzikom Arnom Bitersom, s ktorým ako s médiom dosiahla úspechy v komunikácii s Veľkým Guru. Pri samostatnej komunikácii bez média s Veľkým Guru získala základné poznatky o Diracových démonoch.


Arno Biters

Pán Arno Biters je subjadrový fyzik, nadaný aj schopnosťami komunikovať so záhrobím, čo ho veľmi udivuje, pretože je vedecký ateista, podobne ako Veľký Guru, s ktorým pod vedením slečny Grate Barkersovej najčastejšie komunikuje. Arno hovorí, že keby neboli obaja vedeckí ateisti, s Veľkým Guru by sa naozaj bolo ťažké dohodnúť. Zo začiatku sa Biters musel do tranzu dostávať výhradne prostredníctvom slečny Barkersovej, teraz sa mu už snívajú komunikačné sny, ktorých obsah si musí hneď zapísať, aby ho do rána nezabudol (pozri Ekvivalencia (elektrického) náboja a energie).


Diracove démony

Slečna Grate Barkersová sa ako parapsycholóžka zúčastnila medzinárodného seminára Mentálna reuma a jej nákazlivosť konaného v Piešťanoch, Dudinciach, všetkých Tepliciach a Smrdákoch. V Piešťanoch, práve keď sedela za predsedníckym stolom ako moderátorka seminárového dopoludnia, sa jej zjavil Veľký Guru a vnucoval jej komunikačný sen (nablízku - v Európe práve nebolo žiadne z Guruových obľúbených médií - A. Biters a ďalší). Barkersová sa bránila, keďže ju téma seminára veľmi zaujímala. Vedecký pracovník z Oddelenia epidemiológie neinfekčných chorôb práve vysvetľoval vplyv sociálnych podmienok na masový výskyt chorôb duševných aj telesných. Veľký Guru však bol neústupný, navzdory tomu, že slečna Barkersová sa bránila, že mu nerozumie a nech si počká na Bitersa. Veľký Guru značne popularizoval úroveň svojho vystúpenia, uvádzal len názorné príklady z bežného života, čím spôsobil značné problémy odborníkom. Je známe, že Veľký Guru dodržiava zásadu "pán farár dva razy nekážu" a v neskorších seansách sa k Diracovým démonom odmietal vracať. Barkersovej záznam spracováva A. Baltzer, ktorý príslušné démony nazval Diracovými, podľa smelého návrhu záporného riešenia (Veľký Guru, ako obyčajne, hovoril len o folklóre).

Veľký Guru komunikoval Barkersovej, aby nechala infekčný blatfús infekčným blatfúsom a sústredila sa na záporné veličiny. P. A. M. Dirac už ako gymnazista predostrel svoje riešenie známeho rybárskeho hlavolamu: "úlovok bol mínus dve ryby". Odmietnutím riešenia rigídnou komisiou sa Dirac nedal znechutiť a neskôr navrhol záporné riešenie iného hlavolamu; na základe tohoto riešenia boli experimentátori donútení objaviť pozitrón.

"Prírodu nič nie je po našej voľbe súradnicových sústav", tvrdil Veľký Guru, prehlasujúc, že je to čítankový folklór (strýčko Albert a pradeduško Galileo, poznámka A. Baltzera). Môžeme voliť veľkosť jednotky i začiatok súradnicovej sústavy. Napríklad v súbore mažoretiek môžeme zvoliť výšku 1650 mm za nulu a mažoretky budú mať povolenú výšku od -50 mm do +150 mm. Ako budeme merať plošný obsah textilu potrebného na pokrytie mažoretky? 0 mm**2 pre výšku mažoretky 0 mm? Veľký Guru navrhol, aby všetky mažoretky boli pri výkone funkcie pokryté 0.0 mm**2 textilu, ale potom si uvedomil, že tentoraz nekomunikuje s pánom Bitersom, ale s dámou Barkersovou a zmenil tému.

Predpokladajme, že jestvujú aj záporné peniaze (nie len fiktívny zápis pre dlžobu, ale vyslovene reálne záporné bankovky a mince). V tomto systéme by bolo nemožné prosto zahodiť záporné peniaze do koša, alebo tváriť sa, že sme ich stratili. Do anihilačného koša (anihilačnej banky) by bolo možné dať len zodpovedajúcu dvojicu -x SKr, +x SKr (Veľký Guru automaticky prispôsobuje svoj výklad hostiteľskej krajine média, viď ďalej). Ak by ste pri dopravnom priestupku tvrdili policajtovi, že bohužiaľ nemáte pri sebe kladných 500 korún na zaplatenie pokuty, policajt by odpovedal: Nevadí, tu máte záporných päťsto korún, dajte si ich do peňaženky. Takisto v krčme by sme nepili na sekeru. Krčmár by nám pri vyúčtovaní dal záporných 430 korún, aj so sprepitným. Na rušnej ulici alebo vo vestibule nádražia by nám naši zaručene nealbínski spoluobčania všuchli do vrecka zopár záporných bankoviek (časť svojho reálneho príjmu).

Baltzer sa pýtal Barkersovej, či Veľký Guru vyslovene nehovoril o fyzikálnom vákuu alebo vôbec o vákuu. Barkersová odpovedala, že si nie je istá, pretože jej splývali dva vnemy; súčasne vnímala aj nie celkom odfiltrovaný referát seminára a domnievala sa, že referujúci popisuje finančnú situáciu svojho rezortu a hostiteľskej krajiny. Tento dojem ešte zosilnil Veľký Guru, ktorý na záver povedal Barkersovej, aby lokálna Peta Wilson urobila smelé záporné riešenie.

Baltzer usilovne pracuje na téme zápornosti nekomplementárnych veličín (výška mažoretky) a predpätosti  (bias) komplementárnych veličín (elektrický náboj) tak, aby celý interval ich hodnôt bol nezáporný. Situáciu v navrhovanom modele riadia Diracove démony. Bádateľov nad týmto modelom riadi Diracov duch, ktorý im odporúča smelé záporné riešenia.


Ekvivalencia (elektrického) náboja a energie

Veľký Guru láskavo preniesol na záhrobne - komunikačné médium Arna Bitersa svoje geniálne názory na ekvivalenciu náboja a energie. Veľký Guru uznáva štyri druhy nábojov: gravitačný, elektrický, silnej jadrovej interakcie a slabej jadrovej interakcie (pozri aj Sedem základných rozmerov).

Ekvivalencia gravitačného náboja a energie je podľa Veľkého Guru čítankový folklór: m = Eps0 * Mu0 * E  (v čítankách známeho pod vyjadrením  E = m * c**2 ).

Podľa Veľkého Guru sú aj ostatné náboje prejavom istého zgrcnutia (shrink) energie - energia stratí vlnové móresy a začne sa správať ako (s prepáčením) častica. (Ospravedlňujeme sa za zvolenie termínu zgrcnutie (ako mlieka) namiesto pôvodného shrink; ale termíny zbehnutie (ako vypranej textílie) alebo zrazenie (ktorému skorej prisúdime anglický ekvivalent crash alebo collision) by boli v slovenčine nejednoznačné a zavádzajúce. Pôvodné anglické termíny pre opis časticovo - vlnovej podvojnosti boli blur a shrink. Podľa Aloysiusa Baltzera sa entity pred interagovaním oslovujú Your Blurness (Vaša Rozplizlosť) a Your Shrinkness (Vaša Zgrcnutosť; po česky Vaše Připosraženosti). Baltzer hovorí, že treba počuť aj ten tón: "Its Shrinkness  has no manners. It behaves just like an ordinary paaarticle!"

Elektrický náboj vznikne podľa Veľkého Guru zgrcnutím energie podľa nasledujúceho vzorca:

q  = Sqrt( 4*Pi * Eps0**3 * Mu0**2 * Kappa0 ) * E

kde Kappa0 je gravitačná konštanta. Biters si nechal opísať metódu odvodenia tohoto vzťahu - mimochodom veľmi jednoduchú, logickú a elegantnú. Potom sa začal z komunikačného sna prebúdzať. Rýchlo zapol počítač a zapísal si vzorec. Potom začal počítať číselnú hodnotu koeficienta pod odmocninou, mimochodom je to 958.705_262_52 * 10**-30 V**-1 . Chcel si zapísať aj postup odvodenia, ale vtedy sa slečna Grate Barkersová začala nepokojne prehadzovať na posteli a pýtala sa Bitersa, prečo buntoší uprostred noci (bolo 05:45). Biters zhasol svetlo, pomyslel si, že logická pamäť je lepšia ako mechanická a že si dôkaz zapamätá.

Keď sa však ráno (10:15) prebudil, nebol so schopný z postupu odvodenia spomenúť vôbec nič. Biters neskôr hovoril, že sa cítil ako Fermat, keď stratil papierik s náčrtom dôkazu svojej veľkej vety. Preveril nutné podmienky platnosti vzorca. Po prvé, fyzikálny rozmer sedí. Koeficient naozaj má potrebný rozmer V**-1 (C/J). Po druhé, podľa zásady Raileigha, Bohra, Borna, Einsteina, Macháčka, Šebestu a Zajaca (Biters na rozdiel od Veľkého Guru vždy cituje vážených kolegov) veľkosti jednotiek v sústave mier (a váh) možno zvoliť tak, že základné konštanty, ktoré nie sú bezrozmerné, majú jednotkovú hodnotu. Tomuto vadil súčiniteľ 4*Pi, ale Biters si uvedomil, že Veľký Guru mal nejaké reči o inkonzistencii zápisu Newtonovho gravitačného a Coulombovho zákona. Kým v Newtonovom zákone je koeficient Kappa0, v Coulombovom je 1/(4*Pi*Eps) . Ak vyjadríme Kappa0 ako 1/(4*Pi*Gamma0),  koeficient nadobudne tvar Sqrt( Eps0**3 * Mu0**2 / Gamma0 )  a všetky konštanty môžu mať jednotkovú hodnotu. Keď z koeficienta vytkneme c**-2, tento nadobudne tvar  c**-2 * Sqrt(Eps0 / Gamma0)    a hneď je z neho vidieť, že elektromagnetická interakcia je oveľa silnejšia ako gravitačná. Jeden jednotkový elektrický náboj pôsobí na vzdialenosť R na iný jednotkový elektrický náboj takou istou silou, akou pôsobí na vzdialenosť R na jednotkový gravitačný náboj iný gravitačný náboj s hmotnosťou  11.605_757_259_01*10**9 kg. (Veľký Guru zlostne prská, keď sa porovnáva gravitačné pôsobenie elektrónu na elektrón s elektrickým pôsobením elektrónu na elektrón: "Pletiete si hrušky s jablkami! Prečo nehovoríte o interakcii protón - protón? Vyšli by vám horšie  koeficienty?!")

Biters dodáva, že Veľký Guru mu sľúbil aj vzorce pre silnú a slabú interakciu (na margo slabej sa zaprel a hovoril, že to je "normálne, podľa folklóru Glashowa - Weinberga - Salama".) Veľký Guru sa zdôveril aj, že mikrosvet je zásadne kvantovaný a že pre každý druh náboja je nejaká najmenšia jednotka zgrcnutia.

©  1999/12/05  Ján Borsuk


Sedem základných rozmerov

Pánovi Arnovi Bitersovi sa podarilo nadviazať záhrobnú komunikáciu s Veľkým Guru a zistiť, čo chcel Veľký Guru oznámiť zopár špecialistom a odbornej verejnosti o základných rozmerových jednotkách (naznačil, že ich je sedem), keď povedal: "We have L and T for the space-time; and in the space-time there is a lot of eheheh … ahahah …", načo zomrel. Veľký Guru sa najskôr nahneval, že ho vyrušujú a že sa s ním snažia komunikovať, keď je vedecky dokázané, že je to principiálne nemožné. Potom však vysvetlil, že chcel povedať, že všade sú spústy Energie a Akcie (Action, účinok, rozmer Js). Toto je základná, tretia v poradí, rozmerová jednotka. Mohli by sme si vybrať, či zvolíme E alebo A, ale jedno možno dostať z druhého pomocou už zavedenej jednotky T.

Energia sa občas zgrcne (shrink) do náboja: gravitačného G (konvenčne označovaného M), elektrického C, silnej interakcie S a slabej W (Glashow, Coulomb, Salam a Weinberg). Veľký Guru sa sám zjavil Arnovi Bitersovi v komunikačnom sne a keď mu oznámil, že komunikačné sny sú nemožné, ukázal Bitersovi, ako sa energia zgrcne do elektrického náboja (pozri Ekvivalencia (elektrického) náboja a energie).

Základných jednotiek (kategórií) je teda sedem: L, T, E, M, C, S a W (má ich byť čím menej, aby systém bol prehľadný). Do kategórie L patria aj radián a steradián (rad, sr). Do kategórie M patrí aj mól. Veľký Guru uznáva aj kelvin, ale radí ho do kategórie E a pohrdlivo konštatuje, že to je len taká intenzívna jednotka. Veľký Guru bytostne neznáša candelu (znáša len W/sr). Candele nevie prísť na meno. Tvrdí, že optici podplatili Komisiu a zaradili tam túto fyziologickú jednotku. To by tam vraj už mohli zaradiť fyziologické veličiny farbu svetla, farbu zvuku, vôňu (nie kvarkovú!) a veličinu meranú falopletysmografom.

Všetky základné jednotky E, M, C, S a W sú extenzívne a sú slušne vychované (konzervatívne; v izolovanej sústave sa ich celková hodnota zachováva). Je to dané homogénnosťou a izotropnosťou priestoročasu L**3 * T (ako hlása Guruova obľúbenkyňa Amalie Emma Noether). Veľký Guru považuje intenzívne veličiny a extenzívne veličiny, ktoré sa nezachovávajú za rýdzo pomocné prevodové veličiny ("Čo to je za extenzívnu veličinu, keď sa nezachováva?!" hovorí na margo sily).

Veľké množstvo odvodených jednotiek sa vyjadruje pomocou siedmich základných jednotiek (resp. pomocných jednotiek z ich kategórií). Napríklad ampér je coulomb/sekunda. Veľký Guru používa jednotky SI (vraj aby mu plebs rozumel). Veľký Guru hovorí o čítankovom folklóre zvoliť veľkosti sústavy mier tak, aby v nej základné prírodné konštanty (rozmerové!) mali jednotkovú veľkosť. Na Bitersovu námietku, že by sme potrebovali číselné zápisy asi tak 10**-35 až 10**100 sa Veľký Guru rozčúlil a vyhlásil, že v duchovia sú nad takéto veci povznesení. Potom sa rozčúlil ešte viac a vyhlásil (ako má vo zvyku), že duchovia vôbec nejestvujú.

Veľký Guru robí s rozmermi magické kúsky. Všetky pomocné veličiny majú v čitateli a menovateli rôzne mocniny L a T (a prevodové veličiny aj niektoré iné základné jednotky). Vektory z oblasti mechaniky majú v svojom rozmere v čitateli L (presne L**1). Jedinou výnimkou je moment hybnosti, ktorý má v čitateli T**1 (Js); tu sa Veľký Guru vyhovára na svoju obľúbenkyňu Amaliu Emmu. Uhlová rýchlosť a uhlové zrýchlenie nemajú v čitateli L (m), ale radián, ktorý je z kategórie L. Vektory z oblasti elektriny a magnetizmu Veľkého Guru dráždia. Dovoľujú si nemať L**1 v čitateli (napríklad tesla je J * s / (C * m**2) .

Na margo svojho obľúbeného zachovávania extenzívnych veličín Veľký Guru upozorňuje, že násobnosť exponentov pre L a T sa musí vyrušiť (mať nulový súčet pre čitateľ a menovateľ), napríklad sa zachováva hmotnosť (M, kg) a hybnosť (M * L / T, kg * m / s). Veľký Guru opäť frfle na Amaliu Emmu, že býva konzervatívny aj časový integrál inej konzervatívnej veličiny.

Pri hľadaní súvisu dvoch veličín Veľký Guru odporúča analyzovať rozmer ich súčinu a hľadať jeho vyjadrenie v tvare E / X  (J / X), teda v podstate mernej energie. Napríklad súvis D a E, takisto ako bežnejší B a H dáva rozmer J / m**3 - objemovú hustotu energie - podobne sa správajú všetky  dvojice veličín, spojené hysteréznou slučkou. Aj súvis (elektrického) napätia a prúdu je jasný [u] * [i] = J/s, časová hustota energie. Súčin tlaku a objemu p * V má priamo rozmer joule.

Veľký Guru hovorí, že takáto analýza vypovedá o "tesnosti", "stupni" súvislosti. Napríklad pre veličiny "predpôrodné krvácanie domorodiek z Hornej Volty" (m**3 / s) a "Súbor opatrení" z inej rozvojovej krajiny (J / K) je súčin rozmerov (J * m**3) / (K * s), teda J / (K * s / m**3). Pre posúdenie súvislosti teda treba hľadať zmysluplnú veličinu s rozmerom [X] = (K * s / m**3) .

Čo sa týka súvislosti veličín, Veľký Guru uvádza dôkladnejšie väzby medzi veličinami (ako všeobecný filozofický princíp; pozri Miera užitočnosti objektu).

©  1999/12/05  Ján Borsuk


Miera užitočnosti objektu

Veľký Guru vypracoval teóriu súvislosti veličín (pozri Sedem základných rozmerov).  Veľký Guru však rozvinul svoju teóriu do všeobecnej filozofickej úrovne (na tejto úrovni sa prejavuje ako veľký nihilista). Tvrdí, že sa treba pýtať nie "S čím to súvisí?" ale "Na čo je to dobré?" a hľadať celý reťazec.

Načo sú dobré počítače - na uchovanie, spracovanie a vyberanie informácií; Načo sú dobré informácie - aby sme žili aktívne (Norbert Wiener); Načo je dobré, aby sme žili aktívne … a tak ďalej.

Načo je dobrý dážď - aby polieval úžitkové rastliny; úžitkové rastliny sú dobré na tvorbu potravín. Potraviny sú dobré na tvorbu h… (Veľký Guru bol za života vulgárny vo vyjadrovaní; teraz je milo originálny).

V podobnom základnom atraktante, pri dôslednom skúmaní, končia v podstate všetky reťazce (ak sa nezacyklia). Dĺžku takéhoto reťazca od objektu O po základný atraktant nazýva Veľký Guru mierou užitočnosti objektu O. V súčasnosti, tvrdí Veľký Guru, dochádza k skracovaniu dĺžiek mnohých reťazcov; Veľký Guru uvádza ako príklady rôzne štátoprávne objekty.


Falopletyzmograf
 #Falopletyzmograf

vyvinuli súdna parapsycholóžka Grate Barkersová  a subjadrový fyzik (jemný mechanik) Arno Biters   na testovanie sexuálnych deviantov. Pletyzmograf je bežný lekársky prístroj na meranie zmien objemu tkanív pri prekrvení (alebo, ako my odborníci hovoríme, pri tumescencii). Falopletyzmograf meria teda zmeny objemu falosu (penisu). Sexuálnemu deviantovi (podozrivému, testovanému) nasadia snímač a ukazujú mu lascívne fotografie z príslušnej oblasti. Testovaný ich musí podrobne opísať slovami, aby bolo jasné, že ich vníma. Dospelý človek dokáže vôľovo zabrániť erekcii, ale drobná tumescencia je vôľovo neovládateľná. Falopletyzmograf zaregistruje a vyhodnotí i malé zmeny objemu.

Prvý krát falopletyzmograf testovali v istom nemenovanom kláštore. Opát sa chcel uistiť, či sú novici pripravení znášať celibát a preto novicov testoval pomocou striptízovej tanečnice. Všetkým falopletyzmograf ukázal výchylku, okrem posledného. Opát sa potešil aspoň jednému, ktorý prešiel testom a vyhlásil: "Taký mladý novic sa mi páči", pristúpil k novicovi a vrúcne ho objal a pobozkal. Vtedy falopletyzmograf zaregistroval veľkú výchylku. Na to konto Biters prerobil výstupnú signalizáciu falopletyzmografu z analógovej na číslicovú, aby nedochádzalo k preťažovaniu a poškodzovaniu prístroja.

Na území bývalého Československa bol prvý falopletyzmograf umiestnený v Ústavu soudní psychiatrie.


Jára da Cimrman

Jára da Cimrman je ušľachtilou a vtipnou fikciou pánov Smoljaka, Svěráka s kolektívnym spoluautorstvom Divadla Járy da Cimrmana. Keďže zásluhy Cimrmana o fyziku sú veľké, Cimrman má svoju fyzikálnu www stránku. Jej správcovia v úvode prehlasujú, že páni Smoljak a Svěrák s existenciou stránky nesúhlasia.

Ale ani v tejto www stránke sme nenašli Cimrmanov list z jesene 1904 Mileve Maričovej, z ktorého je zrejmý význam pojmov "poštovní hlemýžď " a  "poštovní želva" (profesor Fiedler sa mylne domnieva, že Cimrman len kritizoval pomalosť Rakúsko - uhorských služieb): " … a proto můžeme předpokládat, že měřicí tyč ponese po peronu libovolně pomalý hlemýžď (těžkou tyč želva) a že tyč se tedy díky Lorentzovi nezkrátí … a pozdravuj Bertíka. Ještě sepisuje ty své dva pamflety 'Über einen die Erzeugung und Verwandlung des Lichtes betreffenden heuristischen Gesichtspunkt' a  'Über die von der molekularkinetischen Theorie der Wärme geforderte Bewegung von in ruhenden Flüssigkeiten suspendierten Teilchen' ? Řekni mu, že do třetice všeho nejlepšího anebo raději do tři a půltice. … "


I. P. Murphy a jeho zákony

Murphy je veľmi časté írske priezvisko a znamená "Ertepľa" (nie zemiak, je to vyslovene nárečové slovo ertepľa). Po írsky sa vyslovuje "mérfy" (po americky "márfy"). Keď írska polícia zadrží demonštrantov, každý zadržaný musí udať svoje meno a priezvisko. Každý zadržaný udá, že sa volá Sean Murphy (Sean je zasa veľmi časté rodné meno). Ak to je protianglická demonštrácia, tak to írskej polícii nevadí a pri jednej demonštrácii je bežne zadržaných 300 - 400 Seanov Murphych. Veľmi častá prezývka "hrdzavých írskych gebulí" (rezatých irských palic), podobne ako označenie "Ami" alebo "Gringo" je Paddy. Íri ju nemajú radi, ak ju použijete, riskujete, že dostanete po vašej gebuli. Íri sú veľmi uzavretí, veľmi neradi sa zdôverujú. Ak sa spýtate, čo čítajú, odpovedia vám "slová, slová, slová". Ak sa spýtate, kde je pošta, ich replika bude "Chcete si kúpiť známky?"

Tieto informácie o Íroch a mnohé ďalšie mi v druhej polovici sedemdesiatych rokov poskytol Joe Morris, ktorý bol so mnou na študijnom pobyte v TH Eindhoven v skupine Tuesday Afternoon Club. Najmä mi poskytol informáciu o typickom rozumovaní írskych sedliakov: Cez obedňajšiu prestávku pri práci na poli  si sadnú na medzu s fajočkou v ústach a filozoficky prehodia "Anything which can go wrong, will go wrong" a podobne.


Aloysius Baltzer
Aloysius Baltzer (biografické heslo)

Aloysius BALTZER sa, spolu so svojím priateľom S. S. Feinspinatom venuje hľadaniu bludov v učebniciach a odborných prácach z fyziky a iných prírodných vied. Je známy ako popularizátor a pri hodnotení príspevkov na semináre a konferencie pravidelne končí medzi prvými 11.3% za podanie a medzi prvými 49% za odbornú úroveň svojho príspevku.

Spolu s Feinspinatom zaviedli klasifikáciu bludov a ich reprezentantov - bludičiakov.

Jeho obľúbený blud (reprezentant Blábolník naivný) je, že pri zahrievaní látky v nejakom skupenstve (napríklad tuhom) pri dosiahnutí teploty skupenskej premeny (napríklad topenia) sa teplota prestane zvyšovať až kým všetka látka nezmení skupenstvo (napríklad neskvapalnie). Baltzer to komentuje (uvádzam preklad do češtiny, s ktorým som sa stretol, neprekladám do slovenčiny): "Když vidíte svářeče an řeže plamenem velkou kovovou desku, kapky kovu odkapávají a dokonce by jste přísahali, že jste viděli pár atomů se vypařovat, vězte že jde o naprostého fyzikálního diletanta; kdyby znal tento zákon, celá deska by se mu rovnoměrně přehřívala a nakonec by ukápla najednou."

Sleduje aj bludy, ktoré sa nevyskytujú v učebniciach fyziky, ale sú perzistentné medzi bežnými smrteľníkmi. Tu je jeho obľúbená téma "Teplo sa prenáša infračerveným žiarením" s jeho komentárom "Všetko elektromagnetické žiarenie prenáša energiu a teda teplo; prečo by práve infračervené žiarenie malo byť výnimkou?", vysvetlením, že infračervene žiaria predmety "izbovej teploty" a vysvetlením skleníkového efektu. (reprezentant Zprstavýcucník populárny.)

(Reprezentant: Piatocezdeviatnik nesústavný) Baltzer zastáva názor, že keď niekomu hovoríme o červenom posuve galaxií, mali by sme sa najskôr uistiť, že vie ako vyzerá bežné spektrum (laik, keď vidí nejaké neznáme spektrum nevie, či je oproti skutočnosti vôbec posunuté a ak áno, či smerom k infračervenému alebo ultrafialovému koncu. Nemá rád, keď elektrotechnici hovoria, že biely šum má konštantnú amplitúdu pre všetky frekvencie. (Má ju zhruba konštantnú pre sledovaný interval, napríklad pre akustické frekvencie 50 Hz .. 20 kHz má bežný tepelný šum tranzistora s pracovnou teplotou cca 289 K maximum pri 30 THz a v akustickom intervale má už veľmi málo sa meniacu amplitúdu. Baltzer k tomu dodáva: "Predajte mi jeden šumový generátor vášho bieleho šumu a ja budem vykurovať celý Wittemberg a ešte mi zostane aj pre záhradkársku osadu". (Keby mal šum konštantnú nenulovú amplitúdu pre všetky frekvencie, mal by nekonečný integrál výkonovej spektrálnej hustoty.)

S obľubou kritizuje nepresný výklad merania veku fosílie pomocou rádiouhlíkovej metódy. (Reprezentant: Vynechávnik najdôležitejší) Vysvetľujúci obyčajne unavuje vysvetľovaného nepresným výkladom, čože je to polčas rozpadu (Baltzer trvá na termíne čas polorozpadu) a udychčane skončí a uprene sa zaciví na vysvetľovaného. Baltzer, ktorý s obľubou pestuje metódu Sokratovskej irónie (až Voltairovského sarkazmu) sa opýta (v originále príšerný hornofrieslandský dialekt): "A to tam naši predkovia pribili tabuľku 'Čulejky je tady akurát pjet kilo rádioaktívneho uhlíku'? To tam už nemohli pribiť 'Dneskaj, padesát tisíc rokú pred naším letopočtem, je tady akurát pjet kilo rádiokatívneho uhlíku'? Najdôležitejšia je informácia, že rádioaktívny uhlík-14 vzniká len vo vysokých vrstvách atmosféry bombardovaním dusíka vysokoenergetickým kozmickým žiarením a teda (aspoň kým Homo arrogans nevytvoril ozónovú dieru) bol údajne pomer množstva bežného uhlíka a uhlíka-14 takmer konštantný, rok od roka kolísal podľa slnečnej aktivity; na letokruhoch  prastarých stromov sa to vraj dá odmerať.

(Reprezentant: Termínovník zbrklý - pozri aj Baltzerove démony.) Baltzer si potrpí na presnej terminológii (viď - všeobecne známe, ale nepoužívané "čas polorozpadu"). Baltzer hovorí pomerne slušne po česky (číta bez problémov odborné texty aj beletriu) a rozumie i po slovensky. Napríklad presadzoval termín "konzultátor" pre učiteľa ("konzultant" je študent, ktorý prišiel na konzultáciu). Vedel, že používame termín "teplomer" namiesto správneho "teplotomer".

Baltzer presnejšie špecifikoval činnosť Maxwellovho a Gamowovho démona a zaviedol ako vlastné vylepšenie Baltzerove démony.

Tento príspevok je napísaný podľa môjho denníkového záznamu zo zasadania a kuloárov medzinárodného seminára "Skot pro třetí tisíciletí" konanom na jeseň 1988 v JZD AK Slušovice. Necítim sa povolaný preformulovávať a štylizovať po Majstrovi. Prijmite príspevok ako záznam z (kuloáru) konferencie.


Baltzerove démony

Každá rovnica v populárno-vedeckej publikácii

zmenší jej predajnosť na polovicu.

Stephen Hawking

Každá rovnica vo vedeckej publikácii

ponechá jej nepredajnosť bezo zmeny.

Aloysius Baltzer

Toto je PATAvedecká publikácia!

Dalibor Bošňák

1  Démony  v  mikrosvete

Baltzer odôvodňuje, prečo neskromne nazýva Baltzerove démony Baltzerovými démonami. Uvádza, že vedci bezstarostne zavedú nejakú terminológiu (bludičiak Termínovník zbrklý), ktorá sa vžije a je veľmi ťažko ju zmeniť. Einstein nijako nepomenoval svoju teóriu. Názov "teória relativity" (alebo " Einsteinova teória relativity") začal používať Niels Bohr. Einstein si neskôr ťažkal, že by chcel radšej používať názov "teória invariantnosti".

Takisto Maxwell v svojej práci hovorí len "Let us consider a daemon …", ale nijako ho nevolá. O "Maxwellovom démonovi" začal hovoriť Thomson. Maxwellov démon má nádobu prehradenú prepážkou a v nej obsluhuje malé dvierka. Gamow [2] vylepšuje démona, dáva mu do ruky pálku (tenisovú raketu) a neuvažuje prepážku. Démon odráža rýchle molekuly jedným smerom a pomalé druhým smerom.  Gamow však tohoto vylepšeného démona volá stále "Maxwellov démon" (v hagadickej časti príbehu sa tak démon sám predstavuje slečne Maud). Baltzer nazýva démona s pálkou "Gamowov démon" a presnejšie hovorí o "kilomóle Gamowových démonov". Čo by zmohol jeden démon mikrosveta vo vani plnej vody? Ak ich bude kilomól, každý bude mať na starosti 5 - 6 molekúl, môžu sa vo vani ľubovoľne rozmiestňovať, napríklad po nejakej krivej ploche, po horizontálnej rovine, po vertikálnej, …

Baltzer uvádza, ako prišiel na obohatenie Gamowovho démona: Náhodne sledoval v televízii tenisového klauna. Bývalý profesionálny tenista, so smiešnym klobúčikom a červeným nosom na gumičke, v obrovskom farebnom saku (aby mu, ako artistovi,  poskytovalo voľnosť pohybov) mal naproti sebe na kurte mladého tenistu v športovom drese, a dosť zapotenom. Mladý mal čo robiť, aby klauna správne obslúžil.

Jedna z fínt, ktoré klaun predvádzal, bolo zastavenie (mladým tenistom veľmi prudko hodenej) loptičky. Klaun nastavil raketu a po pristaní loptičky raketou spomaľujúco uhýbal dozadu. Nakoniec zostal prekvapene sa dívať na nehybnú loptičku na výplete rakety. Aby dokázal, že loptička sa neprilepila, vyhodil ju po chvíli do vzduchu alebo pustil na zem.

Baltzer si pozrel klaunské číslo, ale až asi po roku ho napadla súvislosť s Gamowovým démonom. Pátral po onom tenisovom klaunovi, ale márne. Nevedel ani, na ktorom zo stovky kanálov vtedy novej družicovej televízie ho videl, otázky v tenisových kluboch k ničomu neviedli. Hovoril, že by veľmi rád nazval démona menom tenisového klauna. Ale keďže sa mu meno nepodarilo zistiť, vedený svojím povestným zmyslom pre presné vyjadrovanie začal zavčasu takto zlomyseľného démona nazývať Baltzerov démon a pochopiteľne v mikrosvete hovorí tiež o kilomóle Baltzerových démonov.

Maxwellov a Gamowov démon porušujú druhý termodynamický zákon. Baltzerov démon porušuje aj zákon zachovania hybnosti a energie, môže molekulu (alebo inú čiastočku hmoty) ľubovoľne spomaliť alebo prudkým drajvom jej hybnosť pridať. A keďže v (stolnom) tenise je známy pojem top-spin, Baltzerov démon môže porušovať aj zákon zachovania momentu hybnosti (alebo ľubovoľne meniť spin, trebárs z poločíselného na celočíselný).

2  Démony  v  makrosvete

2.1  Dokonale  pružná  zrážka dvoch gúľ

Jeden z bludov, ktoré Baltzer sleduje v konkurenčných učebniciach fyziky, je aj zrážka dvoch gúľ. Najviac sa pobavil na terminológii "čelná zrážka" a "zadná zrážka" a dokonca "bočná zrážka". Nazýva ju "terminológiou súdneho znalca z oboru dopravných nehôd" (čo je vznešenejšie ako "terminológia dopravného policajta") a pýta sa: "Kde má jednotvárne symetrická guľa čelo a kde zadok?" a vysvetľuje: "Strýčko Albert hovorí, že prírodu nič nie je do našej voľby súradnicových sústav".

Baltzerovho makrodémona zavádza na opise dokonale pružnej zrážky (inak priamej, centrálnej) dvoch gúľ. Tento výpočet sa dá nájsť bezo zmeny opísaný vo viacerých učebniciach, ktorých autori sú zasiahnutí bludičiakom Tradovačníkom viacgeneračným. Vo výpočte sa využíva jednoduchý vzorec

(x**2 - y**2) = (x + y) * (x - y)

Gule s hmotnosťami  ma, mb  a začiatočnými rýchlosťami  va0, vb0  budú mať po ukončení zrážky rýchlosti va1, vb1, pričom celková hybnosť a celková energia zostanú (pri dokonale pružnej zrážke) zachované:

ma*va0  + mb*vb0   = ma*va1  + mb*vb1

 	ma*va0**2  + mb*vb0**2   = ma*va1**2  + mb*vb1**2

 (v riadku s energiami sme vykrátili 1/2). Vyjmeme zo zátvorky (ďalšia Baltzerovská presná terminológia: môžeme vyňať aj za zátvorku (xz+yz)=(x+y)z, aj pred zátvorku)

ma*(va0  - va1)  = mb* (vb1 - vb0)

ma*(va0**2 - va1**2) = mb*(vb1**2  - vb0**2)

a po vydelení druhej rovnice prvou dostaneme

 (va0  + va1)  = (vb1 + vb0)

Ak použijeme túto rovnicu a prvú rovnicu (zachovanie hybnosti), dostaneme nakoniec

va1 = (va0*(ma-mb) + 2*mb*vb0) / (ma+mb)

vb1 = (vb0*(mb-ma) + 2*ma*va0) / (ma+mb)

(Prosím prepočítajte si sami a overte si, že sa to naozaj takto opisuje v učebniciach fyziky.) Baltzer hneď uvádza číselný protipríklad:  pre ma = 1 kg, va0 = 0 m/s, mb = 4 kg, vb0 = 10 m/s je celková hybnosť pred i po zrážke 40 kg*m/s, celková energia 200 J . Rýchlosti po zrážke sú va1 = 16 m/s, vb1 = 6 m/s . A tu sa Baltzer pýta: Ako môže guľa a nadobudnúť takú rýchlosť? Guľa b môže na guľu a pôsobiť silou, len kým sa ich rýchlosti nevyrovnajú (ako sa píše v týchže učebniciach pri popise dokonale nepružnej zrážky). Bolo by to možné, keby sa akcie zúčastnil nejaký stroj (jedno alebo dvojzvratná páka, prak alebo luk ako akumulátor energie, …). Ak (dokonale pružný) TIR (b) priamo vrazí do (dokonale pružného) Trabanta (a), naozaj si môžu len vyrovnať rýchlosti, v okamihu vyrovnania rýchlostí nemajú na seba ako silovo pôsobiť. Keby TIR vrazil do kratšieho ramena páky, Trabant na dlhšom ramene môže nadobudnúť vyššiu rýchlosť (absolútnu hodnotu rýchlosti) ako mal pred zrážkou (absolútnu hodnotu rýchlosti) TIR. Takisto môže TIR vraziť do tetivy obrovského luku, napnúť ju a potom si bleskovo vymeniť miesto s Trabantom. Trabant tak môže opäť nadobudnúť väčšiu absolútnu hodnotu rýchlosti.

Keby si gule vyrovnali rýchlosti (ako v prípade dokonale nepružnej zrážky), obe by mali rýchlosť 8 m/s, celková hybnosť by ostala 40 kg * m/s a celková energia by bola 160 J (zmizlo 40 J energie).

Ak do zrážky nie je zainteresovaný nijaký stroj, kto môže dať Trabantu väčšiu rýchlosť? Jedine Baltzerov démon, ktorý vie porušovať zákon zachovania hybnosti. Baltzer vopred upozorňuje svojich oponentov: Nevyhovárajte sa, že dokonale pružná zrážka je nerealizovateľná fikcia a že teda tento problém nemusíme riešiť. Nehovorte, že ale zákon zachovania hybnosti predsa platí a tak tento príklad je chybný! Pripomínalo by to veľmi zlý prekladač, ktorý o päťstoriadkovom zdrojovom programe vyhlási len: "Niekde je v ňom chyba"! Správny prekladač presne upozorní na token, ktorý sa mu zdá nepatričný alebo nepatrične umiestnený. Baltzer takisto  požaduje presnú chybovú diagnostiku svojich úvah.

Baltzer uvažuje nie len o dokonale pružných, ale aj o dokonale tuhých guliach. Odovzdanie hybnosti a energie v tom prípade je realizované Diracovým impulzom sily (nekonečne krátky okamih pôsobenia nekonečne veľkej sily).

Baltzer na záver sucho konštatuje, že sa nemáme dať uniesť matematickým aparátom, ale sledovať fyzikálnu podstatu problému.

Baltzer ďalej uvádza alegóriu medzi prenosom hybnosti a energie gúľ a medzi prenosom elektrického náboja a energie medzi dvomi kondenzátormi s rovnakou kapacitou C, jeden so začiatočnou hodnotou napätia U, druhý s hodnotou 0 V . To predstavuje celkový náboj C*U, celkovú energiu 0.5*C*U2. Ak kondenzátory spojíme nakrátko, náboj sa medzi kondenzátory rozdelí rovnomerne, na každom teda bude 0.5*C*U a energia na každom 0.125*C*U2, dohromady teda 0.25*C*U2. Polovica energie sa teda pri prenose stratila! Ak by sme uvažovali, že energia nezmizne, na každom kondenzátore bude 0.25*C*U2 a teda napätie U1 = 0.5 * 2 * U, teda celkový náboj na oboch kondenzátoroch 2 * C*U a teda poruší sa zákon zachovania elektrického náboja. To už skorej znesieme to zmiznutie energie. Predstavme si, že kondenzátory premostíme odporom R . Cez odpor potečie prúd  i(t) = U/R * exp(t/T), kde T je R*C/2 . Integrál od 0 do nekonečna i(t)*u(t), kde u(t) je napätie na odpore, je práve 0.25*C*U2 , teda hľadaná energia. Táto sa vyžiarila ako teplo. Hodnota integrálu nezávisí na hodnote R, teda platí aj pre R blížiace sa k nule. Polovica energie sa vždy vyžiari. (Príklad je prevzatý z prijímacích pohovorov na elektrotechnickú fakultu. Alegória je trocha krívajúca v tom, že elektrickému náboju q zodpovedá gravitačný náboj m, hmotnosť a nie jej hybnosť.)

Baltzer sa domnieva, že postrádaných 40 J z číselného protipríkladu sa takisto vyžiari ako gravitačné vlnenie. Vyrábame teda gravitačné vlny pri každej partii biliardu, postupných nárazoch vagónov rozbiehajúceho sa alebo brzdiaceho vlaku a pri každom zaklopaní na dvere.

2.2  Carnotov,  Rankinov  a  iné  cykly

Ďalší typ Baltzerovho makrodémona riadi technologické procesy. Je to riadiaci počítač, ktorého dynamická zotrvačnosť (časové konštanty) je o viac rádov menšia ako zotrvačnosť (časové konštanty) riadeného procesu. Baltzerov démon môže dobre aproximovať napríklad adiabatickú zmenu niektorej veličiny v systéme (napríklad v tepelnom stroji). Presne zmeria  teplotu média v stroji (napríklad vo valci, v ktorom je médium), nastaví presne takú teplotu okolia valca, ďalej presne meria teplotu média a veľmi rýchlo jej prispôsobí teplotu okolia. Podobne  môže realizovať aj izotermickú zmenu, ba vôbec hociakú a kombinácie rôznych zmien, dvoch i viacerých (úvahy o takýchto zmenách v reálnom systéme sú napríklad v [3]).

Baltzer uvádza, že takéto makrodémony (na rozdiel od mikrodémonov) vo Wittembergu realizoval a používajú sa pod krycím názvom Baltzerove PVT komory.


Sauber S. Feinspinat

S. S. Feinspinat je známy svojím kritickým prístupom k vede, výskumu, vývoju a k životu vôbec. Ľudí rozdeľuje podľa životného svetonázorového problému k prijímaniu poznatkov a k riešeniu problémov do piatich kategórií: Wishful thinkers, Optimists, Realists, Skeptics, Pessimists. Slovenský názov pre prvú skupinu (wishful thinking = zbožné želanie) by mohol byť "naivní optimisti". Ich metóda prístupu k veciam je "Čo sa babe chcelo, to sa babe snilo". Ich prístup k riešeniu problému je vopchať pred ním hlavu do piesku. Charakteristika ostatných štyroch kategórií je zrejmá.

Feinspinat sa sám považuje za skeptika (všetci ho považujú prinajmenšom za skeptika, niektorí dokonca za pesimistu). Feinspinat je členom Svetovej spoločnosti skeptikov. Bol jedným zo skupiny, ktorá navrhovala prijať do tejto spoločnosti Davida Copperfielda a poslať ho ako profesionála dívať sa na prsty filipínskym šarlatánom, ktorí "operujú cez štvrtý rozmer".

Propagačná digresia  Na území bývalého Československa pracujú dve pobočky Svetovej spoločnosti skeptikov: Spoločnosť pre podporovanie kritického myslenia (vedecký tajomník RNDr. Igor Kapišinský, CSc., Dostojevského rad 13; pracovisko: Astronomický ústav SAV) a Sisyfos (založil a viedol ju RNDr. Jiří Grygar, CSc.; je stále členom predsedníctva). (Názvy týchto spoločností vypovedajú o národnej mentalite.) Keď sa A. Baltzer pýtal, prečo je názov Syzifos a nie "Hrach na stenu (Hrách na zeď)", dostalo sa mu uistenia, že ačkoľvek členovia spoločnosti vedia, že boj proti zbožným želateľom je márny, predsa ho berú vážne. Nato známy posmieváčik Baltzer promptne reagoval vypracovaním teórie mobilných geopatetických zón (spolu s Františkom Čubom).  Koniec propagačnej digresie.

Feinspinat sa preslávil klasifikovaním druhov nekritických prístupov. Spolu s A. Baltzerom vypracovali zoznam týchto prístupov a ich patrónov. Pôvodne ich nazývali "škriatky", pretože sa môžu javiť podobne ako tlačiarenské škriatky (Druckfehlerteufel). Po dôslednom prepracovaní klasifikácie kodifikovali názov "bludičiaky".


Svetová spoločnosť skeptikov

Svetová spoločnosť skeptikov má ako členov popredných vedcov, mnohých nositeľov Nobelových cien. Cieľom spoločnosti je presadzovať zdravé myslenie, bojovať proti viere vo veštenie, geopatogénne zóny, telepatiu a telekinézu, UFO mimozemského pôvodu, kruhy v obilí a podobne.

Na území bývalého Československa pracujú dve pobočky Svetovej spoločnosti skeptikov:

•	Spoločnosť pre podporovanie kritického myslenia (vedecký tajomník RNDr. Igor Kapišinský, CSc., Dostojevského rad 13; pracovisko: Astronomický ústav SAV). Spoločnosť má tri sekcie: fyzikálnu, medicínsko-biologickú a filozofickú.

•	Sisyfos (založil a viedol ju RNDr. Jiří Grygar, CSc.; je stále členom predsedníctva).

(Názvy týchto spoločností vypovedajú o národnej mentalite.) Keď sa A. Baltzer pýtal, prečo je názov Syzifos a nie "Hrach na stenu (Hrách na zeď)", dostalo sa mu uistenia, že ačkoľvek členovia spoločnosti vedia, že boj proti zbožným želateľom je márny, predsa ho berú vážne. Nato známy posmieváčik Baltzer promptne reagoval vypracovaním teórie mobilných geopatetických zón (spolu s Františkom Čubom).

Webová stránka Sisyfosu je  http://www.tenzor.cz/sisyfos/sisyfos/index.html , pohľadajte si aj jeho "Zpravodaj" a brnenskú stránku Viktora Mornsteina.

Zaujímavá je organizácia CSICOP - Committee for the Scientific Investigation of Claims of the Paranormal so stránkou http://www.csicop.org/cgi-bin/search/search.cgi …

Americký mesačník Scientific American má stránku http://www.sciam.com .


Wishful thinkers

Jedna z kategórií svetonázorového prístupu k riešeniu problémov (wishful thinking = zbožné želanie) Metóda prístupu zbožných želateľov k veciam je "Čo sa babe chcelo, to sa babe snilo". Ich prístup k riešeniu problému je vopchať pred ním hlavu do piesku.


Joseph P. Sailor

J. P. Sailor je odborný pracovník KF Syndicate. Možno z lojality k svojmu chlebodarcovi publikuje nekritické názory na rôzne entity. Je dôverčivý, takže a priori nemôže byť vedeckým pracovníkom, ani stravníkom z povolania. Kritický a nedôverčivý vedecký pracovník S. S. Feinspinat práve v súvislosti so Sailorom zaviedol jedného zo svojich bludičiakov Preklepníka prostého.

Sailor sa radí k popredným svetovým biochemikom (on sám sa k nim radí; nevie sa o tom, že by ho k nim ešte niekto radil). Sailor sa venoval teórii zlúčenín inertných plynov. Syntetizoval XeF4, XeF6, spolu asi v objeme jednej špenátovej konzervy, ako sám tvrdí. (Inertný plyn je veľmi neochotný zlučovať sa. Sailorove pokusy zlučovať inertný plyn s agresívnymi alkalickými kovmi boli neúspešné, plyn odmietal prijímať ďalší elektrónový oktet. Dal sa však nahovoriť na spoločné vlastníctvo valenčných elektrónov s najelektronegatívnejším halogénom fluórom.) V súčasnosti sa Sailor venuje stereochémii. Tvrdí, že objavil chemickú väzbu, v ktorej nadbytočné elektróny odskočia do štvrtého rozmeru. Nevie sa, komu sprivatizoval túto teóriu. Zlúčeniny vzácnych plynov sprivatizoval kanadskému chemikovi Neilovi Bartlettovi (ten ich syntetizoval v roku 1963).


Bludičiak

Klasifikáciu bludičiakov vypracovali Sauber. S. Feinspinat a Aloysius Baltzer. Pôvodne ich označovali ako tlačiarenské škriatky (Druckfehlerteufel), pretože na prvý pohľad pôsobia presne tak. Názov bludičiak (Jack-o'-lantern, Irrlicht) je však oveľa výstižnejší. Zdá sa, že nám bludičiak ukazuje svetielko v temnote, ale jeho cieľom je práve nechať nás zablúdiť.

Feinspinat a Baltzer sa nevenujú bludičiakom, ktoré slúžia diablovi manicheistovi, teda protivníkovi, ktorého autori označujú ako dekonzumačné hygienické zariadenie (hajzel, prevít, toaleta) alebo menej eufemizujúco asociálne zariadenie  (hajzel, prevít). Vypracovali teóriu bludičiakov, ktoré slúžia diablovi svätého Augustína. Cieľom zavedenia bludičiakov je snaha pomôcť autorom, aby znemožňovali bludičiakom šarapatenie (bludičiaky na rozdiel od tlačiarenských škriatkov nenapádajú publikáciu, ale priamo jej autora). Bludičiaky s obľubou medzi sebou spolupracujú a napadajú svoje obete v dvojici, trojici až dvanástici.

Medzi najdôležitejšie reprezentanty bludičiakov, ktoré sú i podrobnejšie opísané v tomto súbore (pozri Aloysius Baltzer a Baltzerove démony) patria

(prezerať všetky)

Blábolník naivný

Dôverovník prostoduchý

Internetworker grafomaniacky

Oldboysnetworker súdržný

Piatocezdeviatnik nesústavný

Preklepník prostý

Publishorperishník vytrvalý

Termínovník zbrklý

Tradovačník viacgeneračný

Vynechávnik najdôležitejší

Záludník vymočený

Zprstavýcucník populárny


Nicolas Bourbaki de Poldavia

Neštandardné meno Bourbaki je pseudonym poprednej skupiny francúzskych matematikov, pôsobiacich po viac generácií. Členovia skupiny sa podpíšu ako Bourbaki, ale jednotlivo pod svojimi pravými menami príležitostne vystupujú ako oponenti proti Bourbakimu (Jean Dieudonné). Na kľúčovú patavedeckú otázku, či matematické zákony objavujeme alebo vynachádzame, odpovedal André Weil, že to má hlboko u …, prepáčte, že je nad to vysoko povznesený,  a stal sa aktívnym členom skupiny Bourbaki.

Skupina je známa svojím holistickým, komplexným pohľadom na matematiku (a priľahlé kvantity a kvality vesmíru). Jej meno nepochádza od faktu, že jej zakladateľ Benoît Mandelbrot mal rád barbecue, ale gastronomický základ toto meno má. V starofrancúzskej kuchyni používali holistický, komplexný spôsob pečenia kozy. Nabodli ju na ražeň v celku. Ražeň viedli cez vstupný otvor tráviaceho traktu a jeho vnútro až po výstupný otvor. Aby sa vyhli trápnym anatomickým detailom, v starofrancúzskej kuchárskej knihe hovorili o postupe "od brady po chvost" - "de barbe a queue". Fiktívny reprezentant skupiny sa najskôr volal de Barbeaqueue. Tento pseudonym bol však príliš priehľadný a šľachtický predikát vpredu odporoval demokratickému cíteniu členov skupiny. Zmenili zápis priezviska na Bourbaki, predikát dali za priezvisko pred fiktívny, ale vierohodný názov krajiny pôvodu autora. Krstné meno dostal podľa svätého Mikuláša (po francúzsky Nicolas), ktorý podľa inej starofrancúzskej tradície nadeľuje matematický talent deťom, ktoré si zvlášť pripravia sieťovanú pančuchu (typ neorientovanej grafovej pančuchy).


Mobilná geopatetická zóna

Pri účasti na medzinárodnom seminári "Skot pro třetí tisíciletí", konanom v JZD AK Slušovice na jeseň 1988, vytvoril A. Baltzer  koncepciu mobilnej geopatetickej zóny. Pôvodne bola reč o dvoch náčelníkoch Miroslavovi K. a Jánovi B. z istého výskumného ústavu, ktorí mali zakázaný prístup do vlastného laboratória, pretože v ich prítomnosti vypadávala elektrina, vybuchovali obrazovky, rozlaďovali sa prístroje a podobne. Výskumní pracovníci sa opätovane sťažovali na zlé podmienky k práci. Náčelníci sa pôvodne domnievali, že sa u nich prosto prejavuje šéfovsko - učiteľská vlastnosť latotropia (podľa Hansa Selyeho priťahovanie chybami; učiteľ zoberie od študenta vypracovaný referát, otvorí ho na príslušnej strane a zabodne ceruzu do jediného riadku na ktorom je chyba). Keď si však náčelníci overili, že to nie sú výhovorky, ale tvrdý fakt, začali kontrolovať činnosť laboratória v lete spoza obloka a v zime telefónom zo susednej budovy (pri telefonovaní z tej istej budovy rušenie pokračovalo!). Výskumníci označili náčelníkov za chodiace geopatogénne zóny.

Diskusii bol prítomný aj predseda JZD AK doc. Ing. František Čuba, CSc. Ten vyhlásil: "Jo, to znám. My jsme měli jeden čas špatné výnosy v jednom kravíně. Prý stál na geopatogenní zóně. Tak jsem vyměnil vedoucího, ten vyměnil několik podřízených a geopatogenní zóna zmizela. Za čas se objevila v jiném provozu, ale výměna vedoucího ji vždy eliminovala. Účinněji než kladení desek s plošnými spoji na podlahu."

Pretože Baltzer na geopatogénne zóny neverí, ale verí na sršiacich náčelníkov a na neschopných vedúcich kravínov a na omračujúcu veľkosť ich vplyvu na pracovný výkon ich okolia, nazval takýchto jedincov vedecky mobilná geopatetická zóna.


Norbert Wiener

Diabol svätého Augustína,

Diabol manicheista.

Norbert Wiener (1894 - 1964), matematik a filozof je zakladateľom kybernetiky. O kybernetike napísal dve základné publikácie: halachickú Kybernetika - teória a hagadickú  Kybernetika a spoločnosť. V druhej z nich zavádza fikcie dvoch typov diablov, proti ktorým treba rôznym spôsobom bojovať. Diabol svätého Augustína je prosto personifikáciou chaosu, neprítomnosti poriadku. Ako diabol svätého Augustína sa správa príroda. Všemožne pred nami tají svoje zákony, ale keď ich odhalíme, ponechá ich bezo zmeny a my ich znalosť môžeme využívať. Diabol manicheista je zámerný a zákerný protivník (vo vojne, pravotárstve, konkurenčnom boji). Keď jeho postupy odhalíme, s veľmi veľkou pravdepodobnosťou ich okamžite zmení.

Maxima Norberta Wiener a motto knihy Kybernetika a spoločnosť bolo "Žiť aktívne znamená žiť s primeranými informáciami".


Paul Adrien Maurice Dirac

P. A. M. Dirac (1902 - 1984; Nobelova cena 1933), anglický fyzik a matematik. Bol známy nespútanou a nekonvenčnou fantáziou. Uvažoval záporné riešenia v situáciách, kde by tzv. "normálny človek" uvažoval len nezáporné riešenia (pozri Diracove Démony).

Dirac bol veľmi kritický a prísny čitateľ a poslucháč svojich kolegov. Uvidieť ho v auditóriu spôsobovalo pokusy o zamdlenie, bezhlavý útek z miestnosti a podobne. Raz jeden kolega, znervóznený Diracovou prítomnosťou v auditóriu dlho odvádzal nejaký vzorec a nakoniec mu vyšlo opačné znamienko. "Asi som sa niekde pomýlil v znamienku …" preniesol ospravedlňujúco k Diracovi. "Nepárny počet krát!" upresnil ho z miesta Dirac.

Diracovi sa pripisuje aj neštandardná aplikácia Lagrangeovej vety pri charakterizovaní fyzikálnych veličín a vôbec veličín. Veličina je charakteristika objektu pomocou hodnoty z relačného okruhu. Dve hodnoty veličiny môžeme teda kvalitatívne porovnať (jedna môže byť väčšia ako druhá) alebo aj kvantitatívne porovnať (o koľko alebo koľkokrát je jedna veličina väčšia ako druhá). Veľký Guru toto považuje za veľmi čítankový folklór a preto sa o tom v Siedmich základných Rozmeroch ani nezmieňuje. Láska k vlasti podľa tohoto kritéria nie je veličinou, ani plauzibilnosť krasokorčuliarskeho vystúpenia (i keď sa robia náhražkové "veličiny" "technická hodnota" a "umelecký dojem").  Predstavme si, že by sa takto hodnotil futbalový zápas ("na góly to síce bolo 2 : 7, ale my sme hrali krajší futbal!").

Dirac však považuje krásu ženskej tváre (Dirac bol muž) za veličinu a preto hlása teorém "Existuje vzdialenosť, z ktorej je pohľad na ženskú tvár najkrajší". Zo vzdialenosti nula i zo vzdialenosti nekonečno je estetický dojem nulový. Empiricky je overené, že pre niektoré nenulové konečné vzdialenosti je estetický dojem kladný. V bezpečnom makrosvete geometrickej optiky môžeme funkciu "estetický dojem v závislosti na vzdialenosti" bez problémov považovať za spojitú. Podľa Lagrangeovej vety preto má funkcia aspoň jeden lokálny extrém, a to s kladnou hodnotou, quod errat demonstrandum.

Táto historka je asi Diracovi podvrhnutá. Dirac by bol určite prudérnejší: "Existuje aspoň jedna vzdialenosť … " a podobne. Avšak Si non é úplne vero, é celkom bene trovato. Fotografia, výtvarní umelci a reklamní dizajnéri tento teorém bez zábran používajú, či už inštinktívne alebo vedome.


Rybársky hlavolam

Traja rybári sa neskoro večer vracali z mora s úlovkom. Vysypali ryby na breh a hneď si ľahli spať. Ráno sa jeden zobudil, rozdelil ryby na tri rovnaké časti (jedna ryba mu ostala, tú hodil do mora), zobral si svoju tretinu a odišiel domov. Po chvíli sa zobudil druhý rybár a urobil to isté. Rozdelil kopu na tri rovnaké časti, jednu zvyšujúcu rybu hodil do mora, zobral si svoju tretinu a odišiel. Po chvíli také isté urobil tretí rybár. Koľko bolo na začiatku rýb? Ak hlavolam náhodou nepoznáte, nečítajte ďalej (Konvenčné riešenie rybárskeho hlavolamu a tobôž Diracovo riešenie rybárskeho hlavolamu), kým hlavolam neskúsite vyriešiť.


Konvenčné riešenie rybárskeho hlavolamu

Riešenie sústavy Diofantovských rovníc typu   3*y + 1 = 2*x   je  u = 81*k + 79 , kde u je úlovok a k je celočíselný parameter. Najmenšie kladné riešenie je 79, potom 160, 241, a tak ďalej.


Diracovo riešenie rybárskeho hlavolamu

Diracove riešenia  u = 81*k + 79  berú do úvahy záporné hodnoty parametra k, teda napríklad -2, -83, -164, a tak ďalej. Najdiracovskejšie riešenie je u = -2 . Prvý rybár rozdelil ryby na 3 rovnaké časti a 1 mu ostala:

-2 = (-1) + (-1) + (-1) + (+1)

+1 rybu hodil rybár do mora, domov si zobral -1 rybu a ďalšiemu rybárovi nechal na delenie opäť -2 ryby.


Blábolník naivný

Blábolník naivný je bludičiak, ktorý spôsobí neúplné a najmä nekritické prevzatie nejakého poznatku, čím dôjde k skresleniu a zahmleniu podstaty. Napríklad ozajstná učebnica fyziky uvádza: "Keď do telesa privádzame teplo  konštantnou rýchlosťou Q/t, teplota T telesa rastie v podstate lineárne. V istom čase sa však rast teploty výrazne spomalí (v podstate zastaví) …". Autor ozajstnej učebnice v podstate chce upozorniť na fenomén skupenského tepla. Preberajúci autor postihnutý Blábolníkom naivným však veľkoústne vyhlási, že teplota celého telesa sa drží ako hluchý dvere, až kým celé teleso nezmení skupenstvo. Pozri Baltzerov sarkastický komentár v odstavci o Blábolníku naivnom. Blábolníkovi naivnému pripravuje pôdu Dôverovník prostoduchý.

Nazad na Bludičiak


Dôverovník prostoduchý

Bludičiak Dôverovník prostoduchý navádza postihnutého k prijímaniu dôkazu autoritou, argumentmi ad hominem, ad bakulum a podobne. Zvlášť sa mu darí v súčinnosti s Tradovačníkom viacgeneračným. Postihnutý uverí vierohodne pôsobiacemu celku, ktorý sa mu ponúka, netestuje celok na konzistenciu s inými pravidlami alebo faktami (pozri opis pružnej zrážky gúľ v biografickom hesle Baltzerove Démony

Nazad na Bludičiak


Internetworker grafomaniacky

Bludičiak Internetworker grafomaniacky spolupracuje s s Publishorperishníkom vytrvalým. Ak sa zasiahnutému autorovi nepodarí dostať svoju publikáciu do časopisu, obzvlášť do karentovaného (Current Contents®, webová stránka  http://ovid.gwdg.de/ovidweb/fldguide/cc.htm ), vydá ju knižne "nákladom vlastným" alebo ju najčastejšie vnúti do niektorej webovej stránky. V krajnom prípade si založí vlastnú. Zasiahnutí autori sa snažia presadiť, aby webové stránky boli oficiálnym karentovaným fórom. (Tento príspevok, ako vidíte, je publikovaný na webovej stránke.)

Nazad na Bludičiak


Oldboysnetworker súdržný

Bludičiak Oldboysnetworker súdržný často spolupracuje s Publishorperishníkom vytrvalým. Oldboysnetworker súdržný napadá skupinu autorov "Old boys" (starí kámoši, staří brachové), ktorí sa potom v hojnom počte vzájomne citujú bez ohľadu na blízkosť tém publikácií. (Baltzer však tvrdí, že pri obsažnosti dotyčných publikácií je to aj tak jedno.) V grafe, ktorého vrcholmi sú publikácie a hranami citácie, sa prejavuje mnohonásobná súvislosť príslušného podgrafu. Vzniká tak "prepletenec údesný", ktorý Feinspinat decentne nazýva "Old boys' network".

Nazad na Bludičiak


Piatocezdeviatnik nesústavný

Bludičiak, ktorý postihnutého nakazí nesústavnosťou pohľadu na súvisiace poznatky. V publikácii zasiahnutého autora sa možno len veľmi ťažko orientovať. Najhorší efekt možno očakávať, keď je aj čitateľ zasiahnutý Dôverovníkom prostoduchým.

Nazad na Bludičiak


Preklepník prostý

Bludičiak, ktorý je prostým tlačiarenským škriatkom. Spôsobí napríklad posunutie rádovej čiarky v zápise konštanty (vyjadrujúcej napríklad obsah železa v špenáte). Je známe, že kvôli takémuto preklepu sa verilo, že špenát obsahuje najviac železa. Ekonómovia RVHP chceli preto dovážať do hutí a železiarní namiesto sovietskej rudy bulharský špenát. Po vysvetlení skutočného obsahu železa v špenáte bola RVHP zrušená. J. P. Sailor však dodnes verí na železo v špenáte. J. P. Sailor je nezrušiteľný.

Nazad na Bludičiak


Publishorperishník vytrvalý

Autor, napadnutý týmto bludičiakom považuje spojku 'or' v maxime "Publish or perish" za exkluzívne 'alebo' a podriaďuje tomuto faktu svoju publikačnú činnosť. Feinspinat však správne upozorňuje, že toto 'alebo' je na výsosť inkluzívne a že by maxima mala znieť "Publish and perish". Je historicky dokázané, že spojku 'and/or' zaviedli Feinspinat a Baltzer pri práci nad práve týmto problémom a že sa dohodli na znení "Publish and/or perish".

Publishorperishník vytrvalý pracuje v symbióze s Oldboysnetworkerom súdržným.

Nazad na Bludičiak


Termínovník zbrklý

Bludičiak napádajúci hlboko skromných autorov. Títo podcenia veľkosť vlastnej invencie a nevypracujú pre svoj objav zodpovedajúcu terminológiu, tobôž aby objav nazvali vlastným priezviskom. Touto skromnosťou trpeli napríklad Einstein, Maxwell a Gamow, rozhodne ňou netrpí Baltzer.

Nazad na Bludičiak


Tradovačník viacgeneračný

Bludičiak, ktorý pripravuje pôdu Dôverovníkovi prostoduchému, zosilňuje schopnosť uveriť dôkazom autoritou, keďže opisované poznatky sa prijímali vo viacerých prameňoch, školách a možno i po viacero generácií (aplikácia Goebbelsovej maximy "Stokrát opakovaná súlož sa stane súpravdou".)

Nazad na Bludičiak


Vynechávnik najdôležitejší

Bludičiak spôsobujúci, že autor opisuje z javu len to, čo je schopný absorbovať do svojej bizarnej hmoty medzi ušami (mozgu). To je na jednej strane dobre, ale na druhej pri povrchnom pozorovaní si autor zvyčajne uvedomí len do očí bijúce adherentné poznatky, pričom inherentné mu unikajú.

Nazad na Bludičiak


Záludník vymočený

Bludičiak na pomedzí medzi podriadenými diabla svätého Augustína a diabla manicheistu. Napadá autorov, ktorí chcú mať veľké množstvo publikácií (Feinspinatovými slovami "napadá všetkých autorov"). K tomuto mu pripravil pôdu bludičiak Publishorperishník vytrvalý. Autor zasiahnutý Záludníkom vymočeným maskuje slabiny svojho textu oveľa lepšie ako autor zasiahnutý Vynechávnikom najdôležitejším.

Nazad na Bludičiak


Zprstavýcucník populárny

Bludičiak Zprstavýcucník populárny zasahuje dôverčivých ľudí (zvlášť v spolupráci s Vynechávnikom najdôležitejším). Veľmi často postihuje autorov antipatavedeckej literatúry (Geopatogénne zóny, kruhy v obilí, veštenie z tvaru podošvy, veštenie z hypermangánového roztoku, UFO, vyššia vibrácia sfér, telekinéza a podobne) . Patavedeckí autori prichádzajú na svet s vrodenou imunitou na tohoto ako aj iných bludičiakov.

Nazad na Bludičiak


Karlova Ves

Karlova Ves je vinohradnícka obec pri sútoku Moravy a Dunaja. Jej pôvodný názov bol Karlsdorf (hrdými domorodcami vyslovovaný ako kóldórrrf). I keď vinohradov kvôli zástavbe ubudlo, v obci sa dodnes koná vinobranie. Pôvodné polia (prvotný zdroj vína) boli nahradené početnými zariadeniami na koncovú spotrebu vína. V takýchto zariadeniach sa stretávajú početní patavedeckí pracovníci. Víno konzumujú s mierou, ale za to o to ohnivejšie konzultujú patavedecké problémy. Zariadenia koncovej spotreby sú známe ako zaslúžilé patavedecké pracoviská. V obci je aj niekoľko pracovísk, ktoré si celkom nezaslúžia označenie "patavedecké" a preto používajú aspoň označenie "vedecké" (tri fakulty dvoch vzájomne rôznych vysokých škôl, areál akadémie vied a niekoľko singulárnych výskumných ústavov). Na pohraničí Karlovej Vsi s priľahlými osídleniami sú rôzne podniky zaoberajúce sa tak či onak výpočtovou technikou (slovenské Silicon Valley).


hagadický

Časť publikácie, opisujúca duch zákona, obsahujúca príklady, obrázky, komentáre, poznámky na okraji je hagadická časť. Je písaná štýlom používateľská príručka (user handbook) alebo skôr príručka začiatočníka (primer). Pozri aj halachický.


halachický

Časť publikácie, opisujúca literu zákona, štýlom suchého referenčného manuálu, sa volá halachická.  Pozri aj hagadický.


Úvodné motto

Si non é vero,

é bene trovato

(Aj ak to nie je pravda, je to dobre vymyslené) - ospravedlnenie básnickej licencie pri tvorbe mravolíčneho príbehu, novinárskej kačice, alebo štúdie prípadu (case study) do učebnice. Autor podotýka, že jeho fantázia je veľmi brehá (ohraničená, opak bezbrehej)  a že si do tohoto príspevku nebol schopný nič vymyslieť. A keby aj bol, nikdy by si to nedovolil.

Všetky osoby aj udalosti v tomto patapríspevku sú skutočné (aj osoby a udalosti historicky alebo dobovo známe). Akákoľvek podobnosť s fiktívnymi osobami alebo podvrhnutými vymyslenými udalosťami je čisto náhodná. V každom prípade však trafené husi majú plné právo gágať.

Motto nasledujúceho patapríspevku

Stredne veľkú cibuľu pokrájame na drobné kúsky

a krátko podusíme na primeranom množstve oleja

Vetu z bežnej kuchárskej knihy, použitú ako motto

A   považujete za úplne normálnu

B   z jej vágnosti sa vás zmocňuje hrôza

C   pozeráte na ňu s pobaveným pohŕdaním a v prípade potreby by ste sa podľa nej vedeli orientovať

D  s trpkosťou si uvedomujete, že vo vašom vednom odbore sa vyjadrujete podobne (len si inštinktívne rozumiete s kolegami na dobre známom piesočku), spoliehate sa na kontext, používate ostenzívne definície, pomyselné primitívne pojmy, nevyslovené axiómy a nedokázané vety a že vaše verejné vystúpenie je obvyklou zmesou rigorózneho prístupu, výrečnosti a rozkladania rukami

Ak ste odpovedali A, prosím nestrácajte Váš vzácny čas čítaním tohoto alebo nasledujúceho príspevku. Ak ste boli lenivý vôbec nejako odpovedať, alebo ste odpovedali niektorým variantom B až D, teším sa na stretnutie s vami pri patapríspevku

Fuzzy logika  a  striktne deterministická gastronómia  z pohľadu patavedy.